(untitled) (Art of Medicine, 2024)
Метою дослідження було встановлення краніотопографічних особливостей поперечних пазух твердої оболони головного мозку склепіння голови (черепа) людей зрілого віку. Матеріал та методи. Дослідження проведено на 70 препаратах вен і пазух твердої оболони головного мозку. За результатами аналізу уточнено топографо-анатомічні положення поперечних пазух дорослої людини; встановлено краніотопографічну проєкцію поперечних пазух стосовно загальноприйнятих краніотопографіних площин і точок; з’ясовано індивідуальну анатомічну мінливість поперечних пазух людини зрілого віку з різними типами будови голови (черепа) за такими досліджуваними ознаками, як: довжина, ширина верхньої стінки, ширина задньої стінки, ширина нижньої стінки та висота просвіту; уточнена відома наявність венозних притоків й анастомозів упродовж поперечних пазух. Результати. Встановлено, що вищеперелічені венозні колектори мають певну проєкційну аналогію на кістки склепіння черепа та відповідні співвідношення до краніометричних точок, які можуть бути використані в медичній краніології з урахуванням природного діапазону індивідуальної анатомічної мінливості параметрів твердої оболони головного мозку, котрі описано в людей зрілого віку. Висновки. Встановлено різні ділянки скупчення вен, які впадають у поперечні пазухи. Найбільш густе розташування притоків, гілок і анастомозів можна спостерігати в початковому відділі колекторів, поблизу стоку пазух завдяки поверхневим венам потиличної частки та венам намету мозочка. Друге місце скупчення венозних судин відзначаємо в ділянці переходу поперечних пазух у сигмоподібні, де сконцентровані поверхневі скроневі та тім’яні вени. Тож коли ґрунтуємося на встановленій топографії виділяємо своєрідну «безсудинну зону» в середній частині поперечних пазух, яка є благодатною при виконанні оперативних втручань на венах і синусах твердої мозкової оболони й лікворній системі головного мозку.